Добро, још мало. Имаш још места.
Имала си још мало места.
- Како си могла да паркираш тако? - Нема везе. Ионако се брзо враћам. - Овамо.
Гдине, да ли је ово ваш ауто?
Кучко, мртва си ако те ухватим.
___________ Г О Н И Ч
Да... Да...
Вратио сам се!
Жао ми је гдине.
Две девојке су нам побегле. Посао нам у задње време иде лоше.
Да... Већ сам дао огромни аванс за те девојке.
Али гдине, не могу да сакупим толики новац за три дана.
Када узмем новац од њих, и вратим вам...
Угаси то, сероњо! Зар не видиш да разговарам?
Уопште немаш јебене манире.
- Јеси ли поделио летке? - Јесам. - Дели још, идиоте!
Глупи сероња.
Да.
Где то?
Хапјунг кварт... "Прованс" Мотел, соба 301.
Послаћу је одмах.
- Здраво. - Хеј... Брзо си стигла.
- Сеонг-хе, не изгледаш баш млада. Колико имаш година? - Тридесет.
Добро одржаваш линију. Лепо тело.
- Где ћеш? Да пишкиш? - Да. - Касније. - Не. - Иди касније...
Рекао сам ти да идеш касније.
- Чекај... - Бежи... - Само смо хтели неколико снимака. - Бежи!
- У реду, у реду, платићу за то. - Бежи од мене, перверзњаку!
- Шта? - Луде сероње.
Где је?
Јебена курво! Мене ћеш да називаш перверзњаком?
То да ми кажаш, а кучко! Хоћеш да умреш? А?!
- Долази! - Гдине. - Мртва си!
- Отићи ће, смирите се. - Напоље! - Долази, кучко!
- Гдине... - Долази! - Отићи ће. - Кучко...
- Долази, кучко! Мртва си! - Отићи ће сада. - Кучко!
- Смирите се... - Шта до ђавола...
- Ко си ти? - Њен чувар, сероњо.
Седи.
Клекни на патос.
Покриј се, смрдљиви!
И шта ћеш? Да решимо ово.
Задовољан?
Још си ту? Хеј... да видим.
Сада стварно престајем. Не зови ме више.
Хеј!
Јеси ли нашао девојке?
- Где си нашао ауто? - У Мангвону. - Звао си полицију? - Јеси ли нормална?
- Да пријавим девојке које су ми побегле? - Рекла сам ти да нису побегле.
Понашаш се као неки детектив. Иди и нађи их, уместо што черечиш људе.
Луда кучко, ко каже да черечим људе? Мене други черече.
Дам кучкама аванс и оне једноставно нестану. Питај било ког сероњу на улици шта то значи.
Или су продате или побегле.
- Покварени гаде. - Хеј, хеј, где ћеш?! Хеј! Сеонг-хе!
Ах... та њена проклета нарав...
- Шта је? - Гад наставља да одбија девојке и више ни једна није остала. - А Ми-јин, идиоте.
- Хоће да се одмори јер се прехладила. - Прехладила моје дупе... Скини ми се!
Шта се то јебено догађа са свима?
Мама.
- Шта је? - Узми лек.
Додај ми мобилни.
- Јунг-хо. - Где си? - Жао ми је. Много сам болесна.
- Шта ти је? - Мислим да је прехлада. Имам и грозницу.
- Узећу слободан дан. - Прехладу? Прехладу у сред лета?
- Јеси ли са муштеријом? - Не. - Да не покушаваш да побегнеш као и друге?
- О чему говориш? - Боље се враћај на посао да не зажалиш.
Аа?
- Зашто ми не одговараш? - Молим те... - Где станујеш? Долазим код тебе.
Где станујеш?
- Добро, ићи ћу. - Позови Ћелавог. - Добро.
Проклетство...
Шта је ово?
Мораш да идеш?
Брзо се враћам.
Да, Матиз... Носим бели џемпер преко хаљине.
- Успело је? - Да.
... 4885?
4885...
Познат ми је број.
- 4885? - Знаш број? - Да. Потпуни је лудак.
Ми-јин је отишла код тог гада.
"Ји-јоунг"
"Ми-јин"
Срање.
- Где је отишла? - У Мангвон. - То је тај гад. Он их продаје. - Шта?
Ја сам. Одговарај са ДА или НЕ. Јеси ли сада са тим гадом?
Муштеријом. У мотелу или у његовој кући?
Хоћете ли код њега твојим колима? Ок, слушај пажљиво. Запамти адресу када улазиш у кућу.
Само уради како ти кажем. Немој да ми правиш пометњу.
Добро, када уђеш, кажи да се хоћеш истуширати. Онда пошаљи СМС са његовом адресом. Јасно?
Не дозволи да посумња. Мртва си ако зајебеш.
- Коначно ми се осмехнула срећа. - Што не пријавимо? - Хоћеш да посао пропадне?
- Пази на канцеларију. - Добро.
- Ко је био? - Мој менаџер.
Твој газда?
Да.
- Проблем? - Не, забринут је што сам прехлађена.
- Где да возим? - Онде... Паркирај испред портирнице.
Како тежак живот... Градоначелник Сеула у продавници, у ово време.
- 'Еј, Јунг-хо... - Заузет си? - Да, зашто? - Сећаш се шта сам ти рекао?
- Шта? - Па, како ми беже девојке. Нису побегле. Продате су.
- Исти човек је увек звао и тражио девојке. - Па? Идеш да ухватиш сероњу?
- Да. - Где си? - Манговн. Јеси ли заузет?
- Заузет сам, рекох ти. - Не знам колико их је... Можда их има више.
- Можеш ли бар да пошаљеш неколико твојих? - Историја ће судити!
Шта... 'Ајде, крећемо!
Гил-ву? 'Еј... До ђавола.
Овде.
"Мангвон кварт, 24-1"
- Шта је? - Ништа.
- Уђи. - Добро.
- Идеш ли? - Да.
- Хоћу да се истуширам. - Наравно. Тамо.
"Неуспела порука"
Кондоми су остали у колима. Брзо се враћам.
Ок.
"Ми-јин"
- 'Позвани корисник није доступан...' - Проклетство...
"Ми-јин"
- 'Позвани корисник није доступан...' - Шта...
Хеј...
Познајеш ли Ји-јоунг?
Ниси је видела неко време, зар не?
Вриштала је, па сам јој одсекао језик.
Добро.
Ми-јин...
... уплашена си?
Желиш ли кући?
Зашто хоћеш да идеш?
Реци ми зашто би требала да одеш.
Разлог?
Поштеди ме... Молим те, пусти ме да идем!
- Немаш разлога, зар не? - Чекај! Имам један!
Имам ћерку...
Имам ћерку од 7 година!
Нико неће ни знати да си мртва.
Нико те неће тражити.
Не мрдај, немој... Не мрдај.
Уопште неће болети. Ни једна није осетила бол.
Боли, ако се помераш.
Проклетство...
... 9256-4885.
'Позвани корисник...'
Срање...
Проклето...
Ко је то?
Извините што узнемиравам овако касно. Да ли је гдин Парк код куће?
Ко сте ви, људи? Молим вас, одлазите.
- Нема таквог. - Г. Парк се у задње време није појављивао у цркви... Ни трага од њега.
Овде нема такве особе.
- А знате ли, да се није одселио? - Не знам!
- Боже, то Пунгсан? Душо, зар није Пунгсан? - У праву си. - Како је тако омршавео?
- Хајдемо. - Сачекај... Погледај га. - Зашто си тако тврдоглава?
- Пунгсан...! - Извините што вас узнемиравамо. Хајде. Идемо...
- Нешто није у реду. - Само мало! Чекајте...
Извините...
Он спава, у ствари.
Уђите, слободно.
- Хеј, да ли живите овде? - Да.
- Да нисте видели мушкарца и девојку са дугом косом и бледим лицем? - Нисам.
- Управо су дошли... - Извините.
Па, зашто сте толико досадни?
Проклетство...
Јебем ти...
Само ми дај свој број. Осигурање ће покрити трошкове.
- Кажем ти, да ми даш свој број. - Заборави и иди. - Шта?
У реду је. Само иди.
- Па да ми досађујеш после. Дај свој број. - Гдине...
У реду је, ок?
- 'Еј, гдине, гдине... Грешка је моја. Дозволите да исправим. - У реду је.
Дајте ми само свој број. Средићу то, ок?
Рекох ти, у реду је.
Молим вас, можете ли померити ауто? Не морате да ми платите.
Не могу и дајте ми број. Платићу одштету.
Па ви сте повређени. Зар то није крв?
О чему причате?
Хеј, помери ауто! Рекао сам да помериш ауто! Јеси ли глува? Гђо, помери свој проклети ауто!
- Помери се, одмах! Помери се! - Хеј, 4885.
То си ти?
Човече...
Кучкин син.
Јави се, сероњо.
Е, сада си мртав...
Излази.
Хеј! Ти!
Хеј!
Кучкин син...
Стани, педерчино!
Само да те ухватим...
Кучкин сине...
Зашто бежиш?
Мислиш да ћеш да побегнеш?
Сероњо, шта си урадио са мојим девојкама? Већ си их продао?
Сероњо, ко си ти? Аа?
"Ји Јоунг-мин" "Ањанг" - Шта до ђавола?
Сероња, где ти је кућа?
Одговори... одговори...
- Ањанг... - Ово на папиру је твоја адреса. Где сада живиш?
Нећеш да говориш? Идиоте... Пропеваћеш.
Говорићеш, ти говно једно.
- Помери се! - Помери ауто назад! - Хајде, долази...
Гадови... Ти си изазвао сав овај неред, сероњо!
Мрдај. Склањај се са пута.
- Полази! - Каква би особа то урадила...
Склањај, склањај се...
Хеј, шта радиш? излази одмах!
Хајде... улази.
Требало је да идете обилазним путем, јер је овде несрећа. Овим не постижете ништа.
- Помери ауто. У рикверц! Вози назад! 'Ајде, 'ајде... - Гдине!
Хеј, гдине! Не можеш да паркираш тако. Је ли то твој ауто?
Да.
Полицајац сте?
- Да, јесам. - Можете ли показати легитимацију?
Остала ми је у станици.
Овде 390. Дођите у ул. Мангвон. Провера идентитета.
- У којој сте станици? - Био сам у интервентној до пре 2 год. Што не позовеш и провериш?
- Идемо прво у станицу. - Али овога тренутка, моје девојке се можда продају некоме.
- Умукни одмах! Идемо на саслушање! - Смрдљивко један... Рекох ти да умукнеш!
- Проклетство... - Нико се не јавља?
Нема ни мобилни. Све што је рекао, нема смисла.
Све што треба да урадимо је да му одемо у кућу.
- Молим вас, запишите све. - Хоћу.
Такве као он треба депортовати. Како смеш да се представљаш као полицајац!
- Сероњо, кажи истину. Где си продао? - Тишина! Што се дереш? - Питај гада где их је продао.
- Почињеш да претерујеш. - Питај га! Немојте само мене испитивати!
Стварно си их продао?
- Јесте ли луди? - Извини... Он је хтео да питам. - Ви сте бре луђи од њега!
- Склоните их, идиоти! - Ћути! Умукни!
- Која болница? - Болница Ст. Мери. Јавићу се оданде.
Зашто си му бацио говно у лице, луди гаде?
Да, капетане, крећемо. Како да зауставим некога ко искаче ниоткуда?
Хеј, хеј, хеј... прекриј седиште прво пре него што уђе.
Да, остали су отишли у болницу. Да, довешћу га прво. Да...
Г. Ји Јоунг-мин, чији је то ауто?
- Шта? Ауто? - Да.
- Знам да припада некоме. - А ко је то? - Шта?
- Име власника? - Не могу да се сетим. - Немате његов број?
Имам у кући.
- Нешто није у реду? - Не, само је чудно да не знате име власника.
- Имам веома лоше памћење. - У реду је. Наставите да пишете.
- Г. Ји, да ли ваш број почиње са 011 или 016? - Са 016.
Рекосте да немате телефон.
- Шта? - Где вам је мобилни?
- Код куће. - Зашто сте лагали?
Кажите ми свој број.
- 4885, зар не? - Не. - Ма хајде, веома лако могу то да сазнам.
- Продао си девојке? - Ма, не... - Не зезај се самном. Продао си их?
Рекао сам вам да нисам... их продао.
- Убио сам их... - Шта? - Ништа. - Управо си рекао нешто.
- Шта? - Рекао си да си их убио.
- Да. - Шта?
Да, убио сам их.
- Чије је ово срање? Твоје? - Историја ће судити. Проклети да сте сви!
- Луди сероња. - Какав лудак... Кретен... - Најебали смо, због овога.
- Ах, какво лудило! - Патио сам. Искључили ми воду. Нисам могао годинама да се окупам...
... чак ни да пустим воду када серем. - Умукни до ђавола!
Умукни!
Реци... Заузет сам сада.
Шта? О чему причаш? Како можеш знати да ли их је убио или није? Свеједно...
Да... Девет?
Признао је да је убио девет? Хеј, хеј, хеј, Јунг-хо, Јунг-хо...
Гад...
Кучкин син...
- Детективе Ох. - Да?
- Сећаш ли се случаја Мапо? - Три убијене жене? - Да.
- Колико се убистава десило у Мангвон кварту? - Сва су се десила... под окриљем мрака.
Стварно?
Зашто?
Онако...
Шта ћемо?
Да завршимо прво са њим. Изјаве му имају смисла.
- Имају, зар не? - Гомила идиота који траће време. - Хеј!
- Шта рече? Почињеш да претерујеш. - Пази на језик. - Сада још претвара да је луд. - Хеј!
Умукни, макроу. Гори си од овог сероње. Продао си полицијску значку да би био макро.
- Води га! - Где? - Води га у кола! - Да.
Нећемо да сносимо кривицу због њега, зато што је претукао оног момка.
- Немој бити такав, ок? - Хајде... Пожури.
- Здраво. - Гил-ву! - Где си кренуо? - Ови идиоти га држе, и само... - Стани.
- Могу ли да вам помогнем? - Из интервентне сам јединице.
- Одакле? - Интервентна из станице Сеул. - Дошли сте по доказе из Мапо случаја.
- Не. Дошао сам по њега. - Шта? - Водим га са собом.
Извините што смо вас пробудили, гдине.
- О чему се ради? - Мало је компликовано. - Ух, уплаши ме... Ко је то?
- Па, овај је... - Је ли он бацао говна? - Да, верујем да јесте.
Луди гаде, зашто сби бацао говна? Шта то говори?
- Изгледа као да мора да пиша. Хоћете ли да говорите са њим? - Заборави.
- Па, сигуран си у вези овога? - Да, Гил-ву је... - Не користи га као изговор.
- Да. - У реду. - Упишаћу се... Кучкин сине!
Шта се дерете !!!
Гдине!
Јесте ли полудели? Луди сте к'о струја.
Ко је Ји Јоунг-мин?
- Јеси ли то ти? - Да. - Шта ти је са лицем?
- Јесте ли сишли са ума, мамлази једни? - Гдине... ми нисмо ништа...
Умукни!
Излази... Изађи одмах!
- Е, нека ти је са срећом. - Хеј, одвежи ме... 'ајде...
- Ко га је пребио? - Па... - Они су то урадили?
- Не знам, гдине... - Сазнај ко га је пребио и онда уведи ову будалу.
- Да! - Разумеш ли, у каквој смо ситуацији? - Да.
- Мртви смо, ако овај случај пропадне. - Да.
- Ко ти је то урадио? - Онај унутра. - Ко? - Хеј! Унитра их је више од једног!
- Онај тамо. - Дођи... кучкин сине. Лажеш их све?
- Кучкин сине! - Смири се. - Тај мали је... - Престани. Идемо прво у станицу.
- Јунг-хо, то можеш да урадиш тамо. - Добро, добро, идемо... идемо.
- Гил-ву, дођи. - Идемо и урадимо... ок?
- Сигуран си за ово? - Да. - Апсолутно сигуран? - Јесам. - Ок, идемо онда.
- Крећи. - Ок. - Чек, чек... Стани! - Зашто? - Где је тај гад отишао? - Који? - Јунг-хо.
Проклетство...
А, ево гада... Хеј! Хеј!
- Долази у канцеларију! - Добро. - Бољ да дођеш! - Доћи ћу.
"Власник: Квон Хае-габ"
Проклети гад...
Хеј...
Хеј!
- Ја? - Да, ти. Чиме си убио девојке?
- Длетом. - Оним, чиме се разбија камен? - Да.
- Је ли тако? - Јесте. Коришћен је узан и туп предмет.
- Ок... - Морам да пишким. Пустите ме напоље...
Умукни... или ћу ти покидати паткицу.
- Детективе... - Шта је?
- Ким Ми-јин је вероватно још увек жива. - Шта то говори? - Ким Ми-јин.
- Девојка коју је тражио онај човек. - Где је она сада? - У Ањангу.
Зашто?
Зашто би... жртва била тамо?
Чек, чек, чек... успори мало... То му је само адреса на папиру. Он живи у Мангвон кварту.
Па, тамо сам га ухватио...
Гад! Прекинуо је везу пре но што сам завршио.
"Регистрација"
Ко је?
- Познајете ли овога човека? - Не. - Ове кључеве?
- Не знам. - Погледајте пажљиво. - Први пут да их видим.
- Где су отишли власници? - Само знам да су отишли на неки састанак.
- Јанпјунг? - Да, чини ми се да је тако.
Јанпјунг је...
Све једно, морали су да прођу поред радње на углу.
- Шшто ти је требало толико, идиоте? - Шта се десило? Шта је са Ми-јин?
- Нисам могао да је нађем. - Шта?
- Видиш ону продавницу преко пута? - Да - А уличицу одмах поред? - Да. - Па...
... претражи сваку кућу одавде, по овим адресама. 'Ајде.
- Шта је ово? - Пронађи куће са подрумима, где нема сигнала за мобилни.
Где је та кућа?
Дођи...
- Видиш ли онај врх тамо? - Да.
Где то гледаш идиоте? Оно узвишење изнад крста.
- Да. - Тамо.
- Што просто не јавимо полицији? - Већ знају. - Зашто се онда увлачимо у невољу?
Само уради оно шта ти кажем, сероњо. Морамо да нађемо Ми-јин.
Добро.
- Претражи све! - У реду!
Ах, срања...
Ако починиш хапшење без налога, треба ти одобрење тужиоца у року од 12 сати.
- 12 сати? - Да.
- А ако га не добијем? - Морамо га пустити. - Е, срања...
Где си? Да... већ је 2 сата. Шта радиш до сада?
Зашто би уопште и ишао у Мангвон?
Онда би морао прво да одвезеш бацача гована.
Седи.
- Јеси ли их ударао длетом или чекићем? - Користио сам чекић, наравно.
Дај ми руку.
Опусти се.
- Зашто си их тако убијао? - Давио сам их и користио ножеве, али је то било веома болно.
Гледао сам како се убијају свиње и радио сам исто.
- И онда?
- Бесио сам их на зид. - Шта? - Да? - Шта си бесио? - Њихова тела, наравно.
Кажи "А".
И онда?
- Знаш онај мишић иза чланака? - Ахилова тетива? - Да. Секао сам их ножем.
- Лешевима? - Да. - Зашто?
Да истекне крв, иначе би били претешки за дизање.
Тачно... Тако лешеви постану лакши.
- Шта си даље радио? - Остављао их пар дана, док очистим крв и неред.
- Онда сам секиром комадао тела и закопавао их. - Где? - Шта?
Где си закопао тела?
Ту и тамо.
- Где, ту и тамо? Реци ми тачно. - Ах, па...
- Не би закопао деветоро људи у дворишту испред куће. - Не, деветоро...
- Шта? - Дванаест.
Како дванаест? Зар није девет?
- Колико се сећам, било их је дванаест. - Јел' ме то зајебаваш? - Гил-ву...
'Ајде... само нам кажи чега се сећаш. Добро ти иде.
Возио сам а аутомобил искочио ниоткуда. Ударио ме је, а тај пацов је био за воланом.
- Зато си га пребио? - Не, задржао сам га и позвао 4885. Његов телефон је... - Хеј.
Одговарај само на оно шта те питам. И зашто си га онда пребио?
Ти си му је средио лице, зар не?
Шта то радиш?
Да? Сада?
Разумем.
Шеф хоће да те види. Сведочење... Прво, притисни прстом.
- Да идем код Ми-јин у стан? - Да. Ти иди са њим.
- Зашто? - Да уради ДНА тест и упореди крв са његове кошуље и њену крв.
- Ти стварно верујеш у то што тај гад прича? - Хеј! Иди!
- Сумњам да је гад убио икога. Само треба да претражите околину. - Хеј, Јунг-хо...
Ма, о'лади...
- Јел' ти укусно, гаде! - Што га и опет удараш? - Зар су ово околности да се једе чоколада?
Јунг-хо!
Гад... тај гад...
- Је ли истина да је осумњичени бацио људско говно? - Јесте ли идентификовали осумњиченог?
Скоро смо стигли. Да скренем десно... па право?
Право?
Уз степенице? Низ степенице?
Прва врата?
Разумео.
- Има ли кога? Има ли кога? - Наравно да никог нема.
- Шта да радимо? - Идемо до власника зграде. - Дај, помери се.
Шта је то? Уплашила си ме. Требала си да се јавиш да си унутра.
- Је ли полиција? - Хеј! - Неко проваљује. Мапо-гу Сангсо-донг 21-15.
- Улазе унутра! - Дај...
Ко си ти...до ђавола?
Тебе питам.
Ти си ћерка Ми-јин?
- 'Бем ти... Ово место је у хаосу. - Шта тражите овде?
- Иди стани тамо. - Зашто узимате нечију косу? - Мала наказо, одлази.
- Зашто јој узимате косу? - Зар нећеш... на спавање?
Иди ти на спавање.
Иста си као и твоја мајка.
- Шта је са мојом мамом? - Ти дериште... - Готово је. Шта сада?
Идемо... наравно.
Како се зовеш?
Узми...
Позови ме ако упаднеш у невољу.
Идемо?
Проклетство...
Према исказима сведока, говно је бачено у тренутку када...
Због тог гада сам изгубио апетит.
Где је моја мама?
- На послу. - Зашто сте онда узимали њену косу?
За ДНА тест?
- Невероватна си... - Моја мама није на послу, зар не?
Нешто јој се десило?
Ти... Имаш ли где да одеш?
Колико си претражио?
Стижем брзо, а ти претражи још мало. Узгред, знаш ли некога ко може припазити дете?
У реду.
Хеј! Хеј, хеј, хеј... Погледај иза!
- Је ли тамо цигарета? - Да. - Иди... Иди позади. Баци је кроз прозор.
- Јеси ли? - Да. - Онда...
- Је ли прогорела седиште? - Да.
Проклетство, ништа ми не иде од руке. Какав усран дан...
Ти си звао моју маму вечерас?
- Зар ниси тражио да иде на посао ноћас? - Вратћам те кући ако наставиш да звоцаш.
- Ђубре. - Шта си то рекла?
Ђубре?
Излазиш напоље!
- Мапо убиства су повезана са овима. - А ко је та жена што је и даље жива?
- Можда лаже. Вероватно ју је убио. - Изузев Мапо убистава...
... све жртве су убијене у његовој кући и нисте могли да нађете тела? - Да...
Ако не знате адресу, значи на не знате ништа.
Осумњичени се не може сетити адресе, али, кренемо ли је тражити ујутро брзо ћемо је наћи.
- А, што мотиви убиства нису записани? - Прича глупости. Изгледа да нема посебних мотива.
- Онда измислите неки! Шта да радим са овим? - Да. Разумем.
- Знате ли у каквој смо ситуацији? - Да. - Да. - Готови смо ако сјебемо ово.
Одрадите ово како треба ако хоћете да задржите посао...
... и заборавићемо инцидент са градоначелником. Аа?!! - Да. - Да.
- Ко је? - Полиција. Отворите врата.
Седите. Хајде седите...
- Сместите се удобно. - Да.
- Гђо, како је могуће да као сестра не знате где вам живи брат? - Стварно не знамо.
- Нисмо га видели већ дуже време. - Колико то, дуже?
- Око... 3 године. - Где је тада живео?
У затвору, зар не?
- Био је у затвору. - О Боже, каква сјебана породица.
Дакле овако... Као што сам рекао...
... ваш брат и шурак је продао три моје девојке...
... а сам ја платио неколико хиљада за њих. И, шта ћемо са тим?
Да потпишимо уговор? Зашто ћутуте?
Бјеонг-су! Јеси ли добро? Јеси ли добро? Бићеш добро!
У реду је...
Такав је од раног детињства. Када сам дошла кући, син ми је крварио.
Мој проклети брат је једини био присутан. Чак сам га и тада ретко виђала.
Где сада идемо?
Питала сам те где идемо?
- Не тражимо моју маму, зар не? - Ућути бар мало, молим те!
Пусти ме мало да размислим.
- Да ли је твоје име Ох Еун-схил? - Зашто? - Имаш веома лепе очи.
Умукни, будало.
Што си толико скратила косу? Била би баш секси са дужом косом.
- Хеј. - Да? - Хоћеш батине? - Не.
Седи и не зајебавај, ако нећеш батине.
Немаш никакав парфем.
Добила си менструацију. Миришеш на пицу.
Салон за еротску масажу? Да вас питам нешто...
Шта има?
Хеј... У невољи смо. Тај сероња је ово радио већ два пута.
- О чему то говориш? - Звао је тужилац.
Јоунг-мин је и пре рекао да убио некога. Али је ослобођен због недостатка доказа.
- Јебени... Тужилац је одредио да буде пуштен. - Па... шеф ће полудети.
Сјебани смо.
Желиш ли да умреш?
Јеси ли их убио или ниси?
- Одговори, гаде! - Јоунг-мин, нам је већ све рекла. Шта је са тобом?
Дај, окрени камеру.
Питаћу још једном. Јеси ли их убио или ниси?
Жао ми је...
Шта замишљаш да си? Мислиш да смо јебени кловнови.
Проверио сам.
Налог из станице Норјангјин је одбијен од стране судије.
- Еунпјунг станица је иста као и ми. Обе станице немају доказе. - Јебеш њих...
... овај сероња је убица. Није могао да изјави тако нешто а да их није убио.
- Тачно. - Хоћете ли да га пустимо?
Или да потражимо доказе, ако треба, и по комшилуку?
- Слушајте пажљиво. Рекао је да је закопао жртве, зар не? - Да.
Значи да је закопао жртве на другом месту. Није могао свих 12 само у предњем дворишту.
- У планини! - Да, само, постоји ли много планина тамо? - Не.
- Не, само једна, планина Сунгми. У праву сам? - Да.
Идите тамо и тражите. Нађите лешеве.
Јеси ли стварно полицајац?
- Покажи ми значку. - Не могу да верујем.
- Ниси пандур, зар не? - Јебига...
Јебига? Губи се.
Чуо си.
016-9265-4885... понови.
- 9265-4885... - Нађи га.
Пази да неко не долази!
Ево.
"Хјун-ју" - Где је она? - Није овде.
- Нестала је овог дана? - Не знам.
То што не знаш не решава ствар, гаде. Ниси је чак ни потражио?
- Где ти је тата? - У Бразилу. - Бразилу?
- Где у Бразилу? - Рио де Жанеиро. - Шта?
Стара престоница Бразила.
- Шта ће тамо? - Због посла.
- Јеси ли икад видела свог оца? - Не.
Јеси ли икада причала телефоном са њим?
Проклетство...
Кучка... Боље него да каже: Саудијска Арабија.
Једи, једи... једи то.
Каква проклета нарав.
- Јеси ли у реду? - Да. - Проклетство... Проклетство.
Срање!
- Нашли смо... - Шта? - Нашли смо га.
- Где? - Ево овде. "Хе-јеонг"
- Где је сада? - Шта? - Где је Хе-јеонг? И она је нестала?
Отишла је код муштерије.
- Он је потпуни лудак. - Знаш ли где живи?
- Не знам. - Где сте онда били? - Овде негде у околини.
- Да ли је било нешто чудно у вези њега? - Много тога.
- Реци ми. - Није могао да му се дигне.
Пази шта причаш пред дететом.
Мислим... пенис није могао да му постигне ерекцију.
- Па? - Ма колико сам се трудила, није успевало. А и рекао је, да није пијан.
- Значи, да је импотентан. Што би ме импотентни гад уопште звао? - Шта је било даље?
Шта даље? Третирала сам га к'о краља да извучем новац, а он је наставио да ме зове...
... и тражио да живим са њим. Разбеснела сам се и нисам му се јављала.
Онда је тај луди гад почео да ми шаље чудне слике.
Био је сав у крви и рекао је да ће ме убити. Смарао ме је тако неколико дана.
- Имаш ли још те слике? - Јеси ли луд? Све сам их обрисала.
У реду.
Да ли је урадио нешто? Убио је некога, зар не?
Хеј, гдине...
Гдине!
Хеј...
- Хеј, не мрдај одавде. Где је? - Овамо.
Овде.
- Јеси ли сигуран да је то? - Јесам, види.
Шта је? Јесам ли погрешио?
- 'Еј, кажи ми шта није у реду? - Настави даље да тражиш. - Зашто? - Ми-јин није овде, идиоте!
Идемо.
Ћелави!
- Где је отишао? - Не знам! - Иди тамо.
Рекао сам ти да ћеш добити своје... сероњо!
И ја морам да живим...
- Што ме је звао? Чему толика журба? - Имамо проблема са њим.
Проклетство...
- Еун-схил, истуширај се. - Добро.
Смејеш се? А? Јеси ли?
Устај, сероњо. Имамо госта.
Кучкин син... Пробуди ме ако неко наиђе.
- Где је Ким Ми-јин? - Не знам где је...
Где је? Где је? Где је...
Немој, молим те.
- Где је? - Стварно не знам... не знам.
Делили смо ћелију. Посетио ме је пре 4 месеца. Требало му је преноћиште на 2 недеље.
Од тада га нисам видео.
- Ах... видео сам га једном. Дошао је и узео своју торбу док сам спавао. - Какву торбу?
- Велику црну торбу. Унутра је био неки алат. - Какав алат? - Разни алат...
... длето, чекић, тестера... - Да ли је рекао где иде?
Не.
- Ко је насликао све ово? - Он је.
Не.
- А девојка? - Не.
- Јеси ли икада имао девојку? - Да.
Колико сте дуго били у вези?
- Око годину дана. - Онда мора да си имао и сеx са њом.
Зашто? Да ли те је срамота?
Хајде, реци ми?
Јеси ли некада имао сеx са својом девојком.
Гдине Ји...
... јеси ли икада имао сеx са женском особом?
Заштовас то интересује?
Не мораш да одговориш ако не желиш. Питаћу те нешто друго. Код куће...
Питао сам, зашто вас то интересује?
- Мислим да сте вероватно импотентни. - Како можете то знати? Видели сте?
Зато што су сероње као ти најчешће импотентне.
Импотентан си, зар не? Када видиш жену, хтео би да имаш сеx, али не можеш.
Зато си их убијао са длетом, зар не?
- Замишљаш да ти је длето пенис. Задовољство пробијања главе жени длетом... - Престани.
- Убијао си девојке због тог задовољства. - Престани... Није тако.
Нисам убијао због тога.
Интересује те?
- Рећићу ти. - Зашто си их убио?
Приђи... Рећићу ти зашто.
Приђи...
- Седи доле. - Рећићу ти. - Седи, гаде.
Седи.
У праву сам, а?
Хтео би да имаш сеx, али твоје тело не може. Па си девојке...
- Шта ти знаш? - Пуштај! - Шта ти знаш? - Престани!
Зашто ме узнемираваш? Зашто? Шта хоћеш од мене?
Браво.
- Хеј, где је дете? - Шта? Шта? - Где је дете?
- Шта? - Глупа гузице.
Иди на ону страну, идиоте.
- Овамо! Овамо! Брзо! Брзо! - Овуда!
Јесте ли јој ви отац? Нисте се потписали овде.
Почињемо претрагу Мангвона да би нашли Ји Јоунг-миново пребивалиште.
Грађани ће бити будни, и добићемо још људи. Немамо никаквих доказа, зато до 12 сати...
... донесите било какве доказе. Ако треба лажирате их. Јасно?
- Да! - И то је за вас одговор, гадови? Гласније!
Да !!!
Реци ми... где је... Где је?!
Одговори ми, сероњо!
Реци... Где је? Где је?
Има ми да кажеш... сероњо!
Шта је то?
Реци, где је?!
Уђи.
Шта се десило, а? Шта је рекао?
Признао је. Мангвон, 893-1.
- Мрдајте гузице! - Улазите, брзо!
- Копајте дубоко, јел' јасно? - Јесте!! - Брзо унутра!
Брже!
- Копајте! Дубље! - Гаде! Шта ћеш са тим?
Не можеш да копаш са токи-вокијем, идиоте! Какав кретен!
Дођи овамо. Овде је нешто сумњиво.
- Хеј, дођи овамо. Овде је нешто сумњиво. - Је ли?
- Хеј, обеси то тамо. - Разумем.
- Има ли нечега? - Види, зар то није крв? - Није... Изгледа као кечап.
- Кечап је. - Сероња...
- То значи да је радио овде до пре 6 месеци. - Да. - И ниси знао када долази и одлази? - Не.
- Како да знам када се кришом увлачио ноћу? - Знаш ли колико је људи убио?
- Срање, ово је лудо... Стварно не знам ништа. - Не вичи на мене. - Није овде.
- Напоље. Ако нађемо... - Ми-јин није овде.
Ми смо овде... баш ту... а кола су јој паркирана овде. То нема смисла.
- Зашто нема? - То је 20 минута хода од кола до овде.
То је овде. Пет минута удаљено. Почнимо тамо са претрагом.
- Са људима које имамо, брзо ћемо завршити. - Рекао нам је да их је закопао овде!
Тај сероња прича глупости!
Гаде... Шта је са тобом? Да ли је то због новца?
- Што не престанеш да се претвараш? - Не могу да верујем...
Ји Јоунг-мин је на путу овамо. Причаћемо када буде дошао.
- Зашто се вучете тако полако? - Извините. - Хеј...
... рекао сам да му прекријете лице. - Извините. - Дај маску. - Какви морони...
- Брже! У кола! - Разумем.
Мрдајте те лење гузице.
'Еј начелниче, изгледаш заузето.
Ји Јоунг-мин, требао би да кажеш "здраво" када ме видиш.
Хеј... скини качкет.
Проклетство, баш сте неуки полицајци.
Јеси ли ти полудео?
Осумњичени за убистава из случаја Мапо, данас је ухапшен, и сада се...
Жалостно, не?
Ја разумем. Говна су се разлетела по лицу градоначелника и ти си се на смрт преплашио.
Пусти Јоунг-мина на слободу, и опозови своје људе.
А да урадимо овако? ДНА резултати биће брзо готови...
Ако народ сазна за ово, како ће реаговати?
Полицајац који је допустио да се говна нађу на градоначелниковом лицу...
... оптужио је невиног грађанина да је серијски убица, не би ли сачувао образ.
А и лице тог грађанина је разбијено.
Обустави и реци ми ко је урадио то Јоунг-мину. Довуци га и учинићу све да буде отпуштен.
Шта вам је ког ђавола? Јунг-хо! Пусти ме... Јунг-хо, Јунг-хо дођи!
Склони ове, идиоте!
Кога зовеш, сероња?!
- Хеј... Мораш да бежиш. - Зашто да бежим?
- Смири се, сероњо... - Гаде! - Хватајте га, брзо! - Јесте ли полудели?
Зашто? Зашто? Шта је? Шта је било?
- Јунг-хо! - Шта се дешава? - Шеф је рекао да те приведемо!
Јер си га тукао, идиоте!
- Не приближавај се! Не приближавај... Разбићу вас! - Све је готово!
- Морамо да предамо случај и пустимо Јоунг-мина! - Јесте ли полудели? Зашто?
- Немоћни смо! Тужилац је тако наредио! - Ако изађе на слободу, шта јеи са Ми-јин?
Мртва је. Умрла је одавно! Знаш и сам! Зато, спусти то! Спусти одмах!
Зашто би умрла, сероњо?
Хватајте га!
Хватајте га! Брже! Хватајте!
На ту страну! Брзо!
- Хватајте га! Брже! - Гадови!
Ухватите га!
- Буди миран, гаде! - Не дајте да мрда! - Кучкини синови!
Јој... кучкин сине!
Пусти... Пусти ме!
- Отвори врата! - Улази!
Улази унутра!
- Зашто ме једноставно ниси убио са тим будаком? - Доста је било.
Дај ми једну цигарету.
- Ји-ман, хајде... дај ми цигарету. - Проклетство...
Дај му.
Дај ми упаљач.
Кјунг-сук, и даље радиш као вратар?
Купујеш ли мајци мало квалитетнију храну, када се већ растуриш од посла?
Ти си тај ко је направио велики новац, гаде.
Кјунг-сук и ја смо зарадили нешто новца тада. Срање, али сам ја једини који је добио отказ.
Је ли то у реду?
Да ли ти је пун новчаник од сисања гузице тој свињи?
- Зна ли ти мајка за то? - Шта...
Дај ми кључ.
Пожури.
- Где је Ји Јоунг-мин сада? - Вероватно је поштен.
Срање...
Таxи! Таxи!
Има ли кога? Има... Има ли кога?
- Да? Мој Боже... - Зовите полицију, молим вас! Брзо!
- Гђо... Гђо! - Да.
- Здраво. Цигарете? - Да.
Шта вам је са лицем?
- Неки лудак... - Зашто је овај комшилук препун лудака?
- Шта није у реду? - На смрт сам преплашена. Останите са нама мало.
- Зашто? - Па, неки лудак је закључао девојку и покушао да је убије.
- Стварно? - Можда је то иста особа.
- Пријатан дан. - Останите још мало! - Зашто? - Шта ако тај лудак дође?
Зашто би дошао овде?
Девојка је овде.
Само будите ту док не дође полиција. Послужите се неким пићем.
Шта ли је задржало полицију до сада?
- Када сте им јавили? - Пре неког времена.
- Зашто не долазе? Гђо... - Да?
- Да немате можда чекић или палицу? - Зашто? Па, палицу немам...
... ево чекић.
Кад вас видим како стојите тако ту, осећам се некако сигурном.
Само станите ту, и када тај лудак наиђе, ударите га у лице, а?
Хеј...
Пробуди се. Хеј...
Стварно си немогућа.
Како си побегла?
Како си успела?
Проклетство...
- Одбиј! - Шта се десило?
Хеј! Гил-ву! Гил-ву! Гил-ву!
Ми-јин!
Гил-ву... Гил-ву!
- Морате да одете. - Престаните. Не гурајте ме!
Хеј!
Хеј! Хеј!
Гил-ву!
Припази на дете.
Послао ми је чудан СМС. Тело је премазао крвљу.
- Брзо ми реци. - Овде.
- Шта је са телефонском компанијом? - Недељом не можемо добити судско одобрење. - Јебем...
... реци му да среди пре но убијем некога! - Који је то гад био? Ко се истртљао?
Рекао сам да не говорите!
Јунг-хо... ја сам.
Не јављаш се на телефон.
Немој да полудиш, већ ме саслушај.
Хоћу да изађем из овога.
Не могу ово више да поднесем. Превише сам уплашена да бих могла да радим овај посао.
"Мангвон црква"
Дођи, дођи куцо. Ту си...
Могу ли да вам помогнем?
Да ли га... познајете?
Гдин Парк Донг-вон. Имао је посао са конструкцијама.
Недавно је помогао у проширењу цркве. Тада сам га видео.
Он је направио тај крст. Веома је талентован.
- Можда га гдин Парк познаје. - "Парк Донг-вон"
"Мангвон кварт, 24-1"
Где си пошао?
Идемо унутра.
- Где је?! - Овде! - Хеј, не мрдај!
Лудаче... шта то радиш?
Јунг-хо, спусти то.
Јунг-хо, доста је било.
Дајте то овде!
А где су новинари?
------------ К Р А Ј ------------ (Превод са енглеског: ПОПеску)